![](https://cmero-ott-images-avod.ssl.cdn.cra.cz/r314x175n/q80/NA.jpg?default=https%3A%2F%2Fassets.protv.ro%2Fassets%2Ffeed%2Fproduction_feed-din-sport-in-interior-articol-stirileprotvro%2F20240907%2FKOSOVO+-+ROM%C3%82NIA%2C+LIGA+NATIUNILOR+%2806.09.2024%29.webp)
Carol Mărginean, băiatul din Deva de 23 de ani care a absolvit Dreptul la Sibiu cu nota 10, este dovada vie a ceea ce înseamnă ambiție, sacrificiu și demnitate.
Deși nu-și poate folosi mâinile și picioarele, a reușit să termine o facultate de prestigiu cu notă maximă. Familia l-a susținut necondiționat, mama i-a fost alături în fiecare moment la facultate și scria ce îi dicta fiul. Carol a povestit despre greutăţile, lecţiile, ambiţiile şi visurile sale.
"Vorbeşte fluent două limbi străine şi a fost cel mai bun din clasă la limba română. De două săptămâni, a absolvit Facultatea de Drept din Sibiu. Şi-a luat licenţa cu nota 10, iar acum se gândeşte la master. Numele lui este cel mai lung cuvânt pe care l-a scris vreodată şi fără ajutorul cuiva, n-ar putea merge decât de-a buşilea", se arată într-un comunicat al DAS Deva, publicat marţi pe pagina oficială a Primăriei Deva, potrivit observator.ro.
Carol a venit pe lume mai repede decât alți copii, iar medicii nu i-au dat nicio șasă și le spus părinților să se pregătească pentru „ce-i mai rău”.
"Cinci ani, n-am fost înregistrat ca persoană cu dizabilităţi. Părinţii mei au refuzat categoric, sperând să fiu doar un copil care se dezvoltă mai greu", povesteşte tânărul.
Schimbarea s-a produs când a început să meargă la grădiniță, moment în care a fost nevoit să înfrunte realitatea.
"Toţi copiii puteau alerga, iar eu - nu. Atunci am văzut diferenţa. Mai ales când colegii au început să mă evite, iar unii fugeau de-a dreptul, după ce li s-a spus acasă că aş putea fi contagios. N-a fost uşor să înţeleg ce se petrece în jurul meu. Dar cu timpul, m-am obişnuit. Când trăieşti într-o lume care arată altfel decât tine, înveţi să ignori răutăţile", spune Carol, citat de DAS Deva.
Partea bună este că, la grădiniţă, a învăţat să mănânce singur. "Chiar dacă nu-mi puteam controla mâinile, n-am avut de ales. Educatoarea mi-a spus franc: Ori mănânci singur, ori mori de foame!".
Când a mers la facultate, în primul an de studiu, nimeni nu credea că va ajunge mai departe.
"Cei mai mulţi dintre colegi interacţionau pentru prima dată cu o persoană cu dizabilităţi. La fel şi profesorii. Erau surprinşi că răspundeam la seminarii sau că-mi alegeam anumite cursuri opţionale. Până într-o zi, când profesorul de Retorică ne-a propus să susţinem un discurs. M-am oferit eu. Le-am vorbit colegilor despre persoanele cu dizabilităţi şi despre curajul de a accepta ceea ce nu poţi schimba. Am vorbit despre puterea de-a ne respecta şi de-a ne iubi aşa cum suntem. La final, toată clasa plângea - inclusiv profesorul", povesteşte Carol....De două săptămâni, a absolvit Facultatea de Drept. Şi-a luat licenţa cu nota 10. Pentru că nu poate ţine pixul între degete, i-a fost imposibil să susţină vreun examen scris. "A fost unul dintre motivele pentru care mergeam la şcoală cu mama. Pot învăţa orice, dar nu pot să scriu. Unii profesori au fost de acord să susţin examenele oral. Alţii, nu. Atunci, mă aşezam cu mama în ultima bancă - să-i pot dicta ce învăţasem, iar ea să scrie", rememorează Carol.
Sursă foto: Facebook Carol Mărginean
VEZI ȘI VIDEO:
Gallery